![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEgnTf0fBtjo5vElW4BwnmT9UJIFbeYdtGFdSONtGvJACttqntnHBmwxsXsrmFv5eiNjoSmSuJKeTsywo6g7bNrGbOQoEDK0vo0SR3zS6TfsFNIIu6xq9r7r3rC1sX7e_jJv7bn5HzIQLtNZM5ANdkNoDNTQJpb8fIB0UYJng0b1w-0v2rjLLzHGHTQD/w640-h426/11017163_10206092660900423_1496823420903828103_o.jpg) |
І.Стариков та його учень Г.Головченко |
Три десятки років був знайомий з яскравим миколаївським громадянином, професором, соціальним психологом Іллею Мойсейовичем Стариковим, на жаль на початку цього року його життя обірвалось. Потім почалась гаряча фаза війни. Десять місяців минуло. Вирішив згадати вплив цього миколаївського Дон Кіхота на ойкумену!
Професор педагогіки - доктор наук
Ілля Стариков народився за кілька кварталів від верфі. Перша його професія, як і у багатьох у Миколаєві, — суднобудівник.
Півтора десятка років Стариков пропрацював на суднобудівному заводі Океан, а потім захворів на наукову організацію праці. Була така надія наприкінці 60-х на реанімацію людського впливу на радянську економіку. Миколаїв його стараннями став колискою наукової школи підготовки робітників на виробництві. Для будівництва авіаносців, робочих рук потреба була сила-силенна!
Ілля Мойсейович захищає кандидатську, пізніше — докторську, але з Миколаєва від'їжджає лише у відрядження. Географія його впроваджень - береги всього СРСР, від Клайпеди до Владивостока.